Översatt av: Jeez och Fenix
www.divxsweden.net –bästa svenska undertexterna på nätet
VLADIVOSTOK, ÖSTRA RYSSLAND
Är du nervös?
God morgon, inspektör Grinko.
– Jäklar! – Beskriv vad som har hänt.
– Nån har gjort oss en stor tjänst. – Jag frågade kriminalaren.
– Ett rån? – Förklara.
Offret, Nozim Kalandarov, är en småhandlare i Rukshans gäng.
Angriparen överraskade honom, högg honom i skallen och sårades under förloppet.
– Och drogerna? – De är borta. Stulna.
Tajikgänget stjäl Rukshans varor igen. Drogerna är antagligen i Hokkaido snart.
Ja, antagligen.
Mycket bra. Skriv en full rapport. Jag åker på affärsresa ikväll.
Okej.
TRANSSIBERIAN
Vår värld är inte grå.
Under sanningens ljus är det en värld med stor kontrast.
Svart och vitt, gott och ont, rätt och fel.
Det finns alltid ett val.
När det gäller ödet är valet lätt.
Vad vår kyrka har gjort här... Det ni har gjort här de sista två veckorna...
...är uppenbart rätt, onekligen gott.
BEIJING, KINA
Titta bara på Jessies fotografier.
Säg mig, är det inte så att det är i ett barns leende...
...som vi hittar Guds verkliga behag?
Imorgon, då vi beger oss av hemåt...
Säkert att du inte vill flyga?
...så tycker jag det är dags att begrunda den här tanken.
Det är bara sex dagar.
När du befinner dig i hopplöshetens mörker...
...och kämpar för att komma tillbaka till Guds ljusa sanning.
Kom ihåg vad du har lärt dig här, om medkänslans förmåga.
När du tänder ett ljus för någon annan så lyser du upp din egen väg också.
Kom igen, älskling!
– Lakan? – Nej.
Vad kostar den?
– Hallå där, lille snok. – Helvete, Roy!
Förlåt, jag ville bara veta om du ville ha lite ''shashlyken galoopsie.''
”Galoopsie”? Vad är det?
Vänta. – Ursäkta...?
Den där toaletten fungerar inte.
Låt mig ta hand om det här.
Ursäkta, fröken.
"T" för toalett.
''Toileten.''
Hon tror att jag menade te. – Nej, fröken. ''Toileten.''
Nej...
Jag tar en öl. Fröken tar en Cola.
Tack.
– Måste du röka när vi äter? – Vi äter inte än, Roy.
– Det påverkar min aptit... – Jag blåser häråt.
Blås bara...
De söker gärna mellan stationerna så att råttorna inte kan överge skeppet.
- "Råttorna"? – Knarklangarna.
Hej, lille vän.
– Skrämde han dig, sötnos? – Faktiskt inte.
Bråka inte med polisen i Kina och Ryssland.
Framför allt i Ryssland.
Jag känner en man som häktades 28 dagar i Bratsk-
-för att hans namn var felstavat i visumet. De krävde 5 000 dollar.
Naturligtvis vägrade han att betala av ren princip.
Vad hände?
Han betalade... med två tår på hans högra fot.
– Menar du att polisen...? – Ja, herrn. Polisen.
En gåva. Trevlig resa och lycka till.
– Han drev bara med oss. – Nej det är så det är.
– Det är rena vilda östern här. – Jäklar! Det är hon.
Godkväll, fröken.
Åh nej!
– Hur stänger man av den? – Jag vet inte, fråga satkärringen.
Du är full.
– Det är du visst. – Än sen då?
– Åh, Roy...vänta.
– Vad? Jag vet inte var de är. – Är de i plånboken?
Jag trodde att vi kunde låta ödet avgöra den här gången.
Inte det här igen. Inte nu.
För guds skull.
Det är lugnt.
Jag älskar dig, Jess.
Den är din. Låt mig ta min.
Tyst, Carlos. Hon sover.
Okej.
Ja...
– Hej! – Hej!
Ta det medans det är varmt.
Ursäkta... – Bra att du är vaken, älskling.
– Det här är Carlos och... – Abby.
Just det, Abby. Det här är min fru Jessie Nassir.
– Var är vi? – Vi åkte precis över gränsen.
Vi är i Ryssland, Sibirien.
Första gången?
Nu händer det grejor, de ska byta boggie på vagnarna. Ta kameran.
Roy gillar tåg.
Lite grand.
Jag måste byta om.
De ändrar spårvidden.
Det är rätt intressant, älskling.
Kineserna ville inte att ryssarna skulle invadera så de gjorde spåren smalare.
Ryska boggien är 168 cm.
Det är 23 cm bredare än den kinesiska, därför måste man byta.
Var kommer de ifrån?
Jag vet inte, från nån fabrik i Moskva antar jag.
Nej, våra nya rumskompisar.
Han sa att de undervisade i Japan, engelska och kanske spanska.
Fota det där, de höjer tåget.
Jag tror att de förvarar dem där borta.
Jag vet inte hur de får dem till det spåret, men... Det är häpnadsväckande.
– Slå er ner. – Tack.
Vi ordnar lite vodka till er.
Hur gick det i tullen?
Vi fick det kämpigt, Carlos.
Vad? Ni två? Aldrig.
– De var misstänksamma mot passen. – Får jag titta på dem?
Självklart.
Här är orsaken. Titta, de är nya.
Nya pass är lätta att förfalska. Färre stämplar att kopiera.
Lägg av, de är äkta.
Vänta, jag ska visa mitt.
Det här är vad som gäller.
– Ser du? – Välanvänt.
– De är inte vana att se nya pass. – Hur är Kanada?
Jag ska berätta hemligheten med att ta sig förbi tullen och över gränser.
Stick inte ut.
Är det uppenbart att vi är amerikaner?
Hon ser amerikansk ut.
– Så ni har gjort den här resan förr? – Ja. Tåg är billigare än flyg.
Jag gillar inte kylan, men min flickvän...
Ju kallare desto bättre, eller hur?
Älskar hon kyla så älskar hon Iowa för där blir det kallt.
– Här kommer det. – Är det inte lite tidigt för...
Tidigt? Klockan är tre.
Tåget följer Moskvas tid.
– Vi har mycket att ta igen. – Inte jag.
Det smälter isen i dig.
– Får jag bomma en? – "Smälta isen".
– Skål! – Na Zdorovie!
– Han fattar galoppen. – Na Zdorovie!
– Vart kommer du ifrån? – Ingenstans. Seattle.
Så du har undervisat engelska i Japan? Hur var det?
Ganska bra. Jag föredrar Sydostasien.
Du har väl varit på resande fot länge?
Cirka två år.
Får du hemlängtan nån gång?
Nej, jag har inget hem att längta till.
Har du funderat på att sluta resa? Du vet, stadga dig?
Hjälpte ni barn i Kina?
Ja. Roys kyrka... vår kyrka har ett projekt.
Det är typ som "Rädda barnen".
– Trevligt. – Mycket jobb men det kändes bra.
– Jag har aldrig gjort nåt sånt förut. – Som vad?
Du vet, räcka ut en hjälpande hand. Hjälpa nån som är nere.
Roy är bra på det viset. Han har bra hand med människor.
Han ser ut att kunna vara det.
Herre gud.
– Visa dem. – Titta på det här.
En tiger angrep honom i Habarask.
– Finns det tigrar i Ryssland? – Sibiriska tigrar, han jagar dem.
Tony Tiger angrep mig.
Titta på det här. Ett rådjur angrep mig.
– Ett rådjur? – Ja, en John Deere gräsklippare.
Gulag?
– Vad gjorde han? – Skrev poesi.
– Finns det fortfarande straffläger? – Nej, men i Sibirien fanns det många.
Sanningen om Amerika läser du i en bok.
Vill du ha sanningen om Ryssland, ta en spade. Alla ligger begravda här.
Forskare, präster, poeter.
Det finns ingen Gud och det finns inget Sibirien.
– Olja! Det finns olja! – För oljan!
Jessie, vill du ha lite gift?
– Jag dricker inte. – Är du säker?
– Det där giftet dödar dig fortare. – Tack, Carlos.
Jag försöker allt jag kan men det där är det enda jag inte lyckats förändra.
Ännu.
Dödar du alla mina demoner... så kanske mina änglar också dör.
Roy!
– Cabrón! – Cabrón!
– Ursäkta! Jag kommer senare. – Nej, det går bra. Stanna.
– Du är varm. – Ja, det är varmt härinne.
– Om vi bara kunde öppna fönstret. – Jag har försökt, det sitter benhårt.
Vi får härda ut.
Det är bra för gusten.
– Vad är gusten? – Bakfylla.
Det vet jag inget om.
Har du fått nåt bra?
– Ja, jag tycker det. – Får jag titta?
De är vackra. Titta på den här.
– Du måste få mycket för dem, eller hur? – Nej, jag säljer dem inte.
– Varför inte? – Det är bara en hobby just nu.
Just nu?
Jag kanske ger ut en bok en dag. Jag vet inte.
Jag vill visa dig en sak.
Jag vill inte ha några polacker som stirrar in och får idéer.
Nej, inte den. Den här.
Det här är min favorit. Alla andra ler men den här är ledsen.
Jag älskar sånt här.
Titta, det är sandelträ.
De är sällsynta. Inte för turister.
De betalar mycket för dem i Amsterdam.
Är det lagligt att sälja dem vidare?
Ja, man får smörja tullen då och då, men det är lagligt.
De är "matryoshkas". Det betyder mor.
Ser du magen? De firar fruktbarhet.
Och nu...där är hon.
Den lille bebisen. Titta på den.
Är den inte söt?
– Carlos? – Ett ögonblick.
Jag måsta låsa. Polackerna strömmar in som om de vore inbjudna.
– Hej, Abby. – Hej.
Vad var det jag sa?
Nästa anhalt, lrkutsk!
Kom igen.
– De har allt här. – Var är bebisen?
– "Pirozhkis" är goda. – Är de? Ska vi köpa en?
– Ja. – Nej, jag bjuder.
Här är de. Titta på det här.
– Ånglok! Jag är i himlen. – Gillar du dem?
– Vem sa så? – Vad?
"Dödar du alla mina demoner så kanske mina änglar också dör".
– Det var väl Tennessee Williams. – Jag gillar det.
Verkligen?
– Jag såg dagboken. Är du författare? – Nej, det är mer som en resedagbok.
Du har säkert några bra historier.
Det har då jag.
Ingen jag är stolt över.
Jag flyttade hemifrån när jag var 16 år. Kanske av samma orsak som dig.
Var på drift till 30 års ålder.
Var aldrig mer än en vecka på samma ställe.
Nej, fel av mig.
Det var nio dagars fängelse i Memphis och...torken var två veckor tror jag.
Det var före Roy förstås.
– Hur träffades ni? – Hur vi träffades?
Roy säger att vi träffades av en slump.
Jag var full och frontade med hans bil, körandes 65 km/h.
– Vackra, va? – Jag såg många såna i Rajasthan.
– Var är... – lndien.
– Du har varit överallt, va? – Livet är att resa, inte slutmålet.
Det gillar jag. Låter som Jess.
– Jaså? – Ja. Hon är fortfarande lite...rastlös.
Så resan med transsibiriska järnvägen var hennes ide?
Nej, det var min. Vi reste aldrig nånstans.
När kyrkan gav oss möjligheten tänkte jag imponera med ett storartat äventyr.
Du vet, göra henne lycklig.
Jag tycker att hon ser lycklig ut.
Ärligt talat så har vi haft problem på sistone.
Äktenskapliga problem.
Tråkigt att höra.
Hon tycker säkert att jag garderar mig.
Innan jag träffade Jess trodde jag att jag var...den vilda.
Hon förväntade sig nog inte att bli tillsammans med en järnhandelsägare.
Än mindre med en som har ett hobbytåg i källaren, men...
...jag älskar henne så mycket.
Åh, Carlos, du måste titta på den här pannan.
Vilken skönhet. Är hon inte praktfull?
Han kom till sjukhuset varje dag. Det fanns ingen annan.
Jag var redan ovän med alla då.
Han sa nåt jag aldrig glömmer.
Han sa: "Sak samma var du siktar...
"Sak samma med din dröm, sak samma med ditt mål-
-håll ögonen på munken och inte på hålet".
– Vad ska det betyda? – Jag vet inte, det är typiskt Roy.
Jag antar det är som... Du vet, om du...
Om du fokuserar på det positiva så kan du uträtta stordåd i livet.
Innan vi träffades var jag för fokuserad på det negativa.
Slå sig till ro löser inte allt.
Det är... Roy och jag är olika på väldigt många saker.
Han vill till exempel ha barn.
Jag menar, det vill jag med. Det är bara...
– Det är bara en så stor grej att... – Att rota sig?
Ja.
Jag vill ha en familj.
Jag vill få det rätt.
Det finns den här stugan vid en sjö i Vancouver.
Den har en lång brygga som du kan gå ut och sitta på.
Omgiven av berg och tystnad.
– Ingen annan finns i närheten. – Låter fint, är det ett familjegods?
Ja, min farfars. Men han sålde det för att finansiera resorna till Reno.
Jag ska köpa tillbaka det.
Vancouver vid en sjö, låter dyrt.
– Jag jobbar på det. – Tillsammans med Carlos?
Förlåt, det är inte min ensak.
– Vi borde kliva ombord igen. – Ja.
– Det var trevligt att talas vid. – Detsamma.
Roy? Är du där?
Ursäkta, har du sett min man?
– Du kan inte fortsätta så här... – Roy är borta.
– Jag har gått igenom hela tåget. – Här. Sätt dig.
– Gick han inte ombord med dig? – Nej.
Vi tittade på de gamla tågen. Sen gick jag för att äta.
– Han hörde kanske inte klockan. – Vad ska jag göra?
Han måste vara här nånstans. Han mår säkert bra. Vi får fråga runt.
Det här är en mardröm.
Stationschefen sätter honom på nästa tåg. Du väntar på stationen.
När går nästa tåg?
Det är försenat, polisen kontrollerar alla tåg från Shtatova till Sibirien.
– Kontrollerar tåg? – Ja, efter droger.
– När kommer nästa tåg? – Zavtra.
Imorgon.
Det är okej. Vi kan ju inte göra nåt åt det.
– Vi kliver av och väntar med dig. – Nej, det behöver ni inte.
Jag ber dig, tågmaten dödar oss. Lite grönsaker vore trevligt.
Vi är mer erfarna. Det är farligt för en ensam kvinna.
Ulyanovsk. Ulyanovsk om fem minuter.
– Okej? – Då ger vi oss av.
Behöver du hjälp? Okej. Kom igen, tjejer.
Hotell. Mycket fint.
– Stora rum. – De magiska orden. Kom igen.
– Jag är ledsen, vi prövar imorgon. – Förstår du inte?
Han är här imorgon. Jag vill veta om han mår bra.
Det händer turister ofta. Det här är Ryssland.
– Är allt bra? – Han vet ingenting.
– Bara att tåget kommer vid tolvtiden. – Han är nog på det.
Han mår säkert bra.
Nu oroar vi oss inte för Roy, okej?
– Ursäkta? – Roy är en stor pojke.
En stor pojke kan ta hand om sig själv.
– Nej, tack. – Inte den här gången.
Nu kommer jag med nyheter från köket. De har grönsaker.
De dåliga nyheterna. Det är en potatis. Bara en.
Men var inte ledsen.
Vi har så mycket att göra medans vi svälter ihjäl.
Den här staden rockar.
Vad tycker du? Ska vi stanna några dagar och se allt?
Ah, Potatis.
Mrs Potatis. Tack.
– Den enda av sitt slag, va? – Vad?
Era "matryoshka" dockor. Carlos sa att de var unika.
Ett saltkar.
Jag går och lägger mig. God natt.
– Var det nåt jag sa? – Nej, hon visste inte om dockorna.
Vi hade problem med tullen för ett tag sen. Hon ville att jag skulle sluta.
– Men det gjorde du inte. – Nej, ibland är jag vårdslös.
Och jag behöver pengarna.
Billiga kopior.
Missuppfatta inte, Carlos. Är inte hon för ung att luffa runt med dig?
– Jag kanske ska hitta nån äldre. – Jag menar bara att hon är en bra tjej.
– Vad är jag då? Stora stygga vargen? – Du är oansvarig.
– "Ipocita". Förstår du? – Nej.
Roy berättade om ditt syndiga förflutna.
Varför den här resan, Jessie? Jag förstår Roy, han gillar ånglok.
Men du? Varför är du här?
Vad söker du? Spänning?
Som du hade förut när du var en tuffing?
När inget höll dig tillbaka.
Utan kompromisser. När livet bara...lekte.
– Önskar att jag hade träffat dig då. – Jaså?
Ja. Inget rensade skallen bättre än ett meningslöst knull då.
Jag är trött. Jag går och knyter mig.
God natt.
– Vet du vad? – Vad?
Vår dusch är sönder.
Får jag låna din?
Jag tog med en egen handduk.
– Tack. – Ingen orsak.
– Ska du ta en rundtur? – Nej.
Jag väntar på ett samtal från receptionen.
Gällande min man.
Sover Abby?
Mrs. Nassir? Jag har hittat ett hotell i Irkutsk med en amerikansk gäst.
– De ringer tillbaka snart. – Vad bra, tack så mycket.
Jag kommer på stört.
De har hittat Roy. Nycklarna ligger på bordet.
– Amerikanen är inte mr Nassir. – Inte? Du sa att de hade hittat honom.
– Han är kanske inte i lrkutsk? – Han är där, det är poängen.
– Han klev av i lrkutsk. – Ja, vi ringde många hotell.
Vi måste vänta och se.
– Har de hittat honom? – Inte än.
Tråkigt. Kommer första tåget vid tolvtiden?
Ja. Han är på det.
Bra. Då har vi fyra timmar.
Vad ska vi titta på?
Bauxitgruvan eller tandpetarfabriken?
Ingetdera.
Du fotograferar väl vackra saker? Jag ska visa dig nåt...utsökt.
Hämta en jacka.
Mrs Nassir! Det är till dig.
– Roy? – Hej, älskling.
– Vilket äventyr, va? – Jag var orolig, Roy.
Jag mår bra. Jag hade några rubel och kunde ta in på ett hotell.
– Men jag kan inte åka förrän 16.30. – 16.30? Så sent?
Jag klagar inte. Då får jag några timmar till med de här ångloken.
Det här stället är en guldgruva. Hur mår du?
Jag mår bra, Roy.
Det är otroligt, de har ett gammalt sovjetiskt lokomotiv som har...
Är det 16.30 nu?
Då har du inget val. Skynda på.
Jäklar. Går det nån buss dit? Eller bil?
Ja.
Det blir väldigt dyrt.
Jag har pengarna. När?
Hans bror Dani kan skjutsa dig.
Hur många passagerare?
En.
Buss eller en tidsmaskin?
Det är fantastiskt.
– Nej. – Inte?
– Vad sa han? – Ingen aning men han pekade ditåt.
Kom igen!
Vänta!
– Är du säker på att det är rätt väg? – Ja.
– Hur tar vi oss tillbaka? – Du har väl lagt ut brödsmulor?
Carlos?
– Jag tycker att vi borde gå tillbaka. – Två minuter till.
Hur vet du det?
Carlos?
Carlos!
Ser du? Vad var det jag sa?
Carlos!
Ta med det i din bok.
Hade jag rätt? Vackert, va?
Fantastiskt.
Tack.
– Låt mig ta ett på dig. – Nej, jag ser dum ut på kort.
Okej.
– Tack. Kan jag få tillbaka den? – Vackert. Okej, jag gör det.
Tack.
Vad gör du?
Jag kan inte göra det här. Det var dumt, förlåt.
– Vad? – Förlåt.
Var är tuffingen nu?
Kom igen. Ingen får reda på det.
Din lilla retsticka.
Jävla retsticka.
Dra åt helvete!
Vart ska du?
Kom igen. Vänta.
Jag ska inte göra dig illa. Jag lovar.
Jessie. Det är okej.
Vart ska du? Det är okej.
Jag ska inte göra dig illa.
Jävla retsticka.
Jävla satkärring!
Håll dig borta från mig.
Jag ska inte göra dig illa.